El Diari de l'Educació
type: channel
description: L'Educació és cosa de tots
date: 2026-02-20T13:00:53Z
update period: hourly
update frequency: 1
update base: 2000-01-01T12:00+00:00
generator agent: https://wordpress.org/
items: La depuració franquista del magisteri
items: El curs 2026-27 tindrà 1.700 alumnes menys a I3
items: El teu barri, la teva escola: Per què no ens coneixem?
items: Els sindicats docents rebutgen la proposta salarial d’Educació per “inacceptable” i “ofensiva”
items: El malestar docent no és un problema individual, és un problema polític
items: Educació ofereix un augment de 1.500 euros en el complement específic docent fins al 2029
items: L’escola, pública!
items: CREA, història d’un conglomerat acadèmic
items: 24 centres públics impartiran el pròxim curs cultura religiosa per a tots els alumnes en una prova pilot
items: El cas Institut Vila de Gràcia. Què ens diu de la política educativa de Salvador Illa?

La depuració franquista del magisteri
type: item
creator: Jaume Carbonell
date: 2026-02-20T03:43:00Z
subject: Memòria
subject: escola franquista
subject: memòria
description: Fa un any publicava l’article “La nostra memòria de l’escola franquista”, on explicava les senyes d’identitat d’aquest model escolar. En aquest abordo més específicament el procés de control i repressió exercit per la dictadura franquista sobre el professorat de la Segona República, tant a partir de dades generals de tot l’Estat espanyol com d’un estudi de [...] L'entrada La depuració franquista del magisteri ha aparegut primer a El Diari de l'Educació.
encoded: Som una Fundació que exercim el periodisme en obert, sense murs de pagament. Però no ho podem fer sols, com expliquem en aquest editorial. Clica aquí i ajuda'ns! Fa un any publicava l’article “La nostra memòria de l’escola franquista”, on explicava les senyes d’identitat d’aquest model escolar. En aquest abordo més específicament el procés de control i repressió exercit per la dictadura franquista sobre el professorat de la Segona República, tant a partir de dades generals de tot l’Estat espanyol com d’un estudi de cas ben documentat i minuciós realitzat per Araceli Angulo Vargas que acaba de publicar-se: “La depuración del magisterio en Basauri. Maestros y maestras bajo sospecha (1936-1940)”. El procés depurador es va imposant i perfeccionant a mesura que l’exèrcit colpista ocupa nous territoris. La política educativa franquista suposa una desinversió significativa en la creació de places escolars en tots els nivells de l’ensenyament, una formació docent desfasada i d’escassa qualitat, un retorn al túnel del temps, a les teories i pràctiques pedagògiques més ràncies i una preocupació extrema -gairebé una obsessió- pel control i adoctrinament ideològic. És evident que tots els governs ho exerceixen en transmetre principis, normes, idees i valors entorn de la vida individual i col·lectiva. Però hi ha una diferència que no és fútil entre un Estat democràtic -com ho és el de la Segona República-, que promou i respecta el pluralisme, i una dictadura -com el règim franquista-, que imposa un pensament únic. I això té com a conseqüència que aquesta última política sigui més destructiva que constructiva. Potser convé recordar l’aposta del projecte educatiu republicà per a valorar el sentit i abast del procés depurador. La República del Magisteri “El mestre és el primer ciutadà de la República”. Amb aquest eslògan s’estrena Marcelino Domingo, mestre de primària, al capdavant del Ministeri d’Instrucció Pública. La seva primera mesura és apujar el salari del professorat. Arace…

El curs 2026-27 tindrà 1.700 alumnes menys a I3
type: item
creator: Ana Basanta
date: 2026-02-20T01:00:00Z
subject: Política educativa
subject: Preinscripció
subject: Preinscripció escolar
subject: Preinscripcions
description: El Departament d’Educació i Formació Professional ha presentat l’oferta i el calendari de preinscripció per al curs vinent, per al qual es preveu que hi hagi 53.600 alumnes a Infantil 3, fet que suposa 1.700 menys que aquest curs a causa del descens continuat de la natalitat, mentre que a 1r d’ESO està previst que [...] L'entrada El curs 2026-27 tindrà 1.700 alumnes menys a I3 ha aparegut primer a El Diari de l'Educació.
encoded: Som una Fundació que exercim el periodisme en obert, sense murs de pagament. Però no ho podem fer sols, com expliquem en aquest editorial. Clica aquí i ajuda'ns! El Departament d’Educació i Formació Professional ha presentat l’oferta i el calendari de preinscripció per al curs vinent, per al qual es preveu que hi hagi 53.600 alumnes a Infantil 3, fet que suposa 1.700 menys que aquest curs a causa del descens continuat de la natalitat, mentre que a 1r d’ESO està previst que la xifra sigui estable i hi hagi 79.000 estudiants. En aquest context de caiguda demogràfica s’estima que tancaran 25 grups públics en l’escola pública (passant de 2.076 a 2.051) i 16 grups de la concertada (de 931 a 915). En canvi, a 1r d’ESO hi haurà 50 grups més. La Conselleria ha destacat que continua la tendència a la reducció de ràtios, que serà de 20 o menys en el 96,2% dels grups d’I3, tal com han explicat la directora general de Centres Públics, Montse Duran, i el director general de Centres Concertats i Centres Privats, Xavier Güell, en una trobada amb els mitjans. Quant a l’increment de grups a l’ESO, el Departament apunta a un primer pas per anar reduint les ràtios a Secundària. Pel que fa a les motxilles escolars, que són ajudes directes a alumnat en situació de vulnerabilitat el proper curs s’estendran a 9 cursos: I3, I4, I5; 1r i 2n de primària; i 1r, 2n, 3r i 4t d’ESO. Està previst que beneficiïn a 189.000 alumnes, dels quals 135.000 estan escolaritzats a l’escola pública i 54.000 a la concertada, i que el Departament hi destini 22 milions d’euros. La preinscripció per al curs 2026-2027 serà del 4 al 18 de març per a infantil i primària, i del 6 al 18 de març per a l’ESO. <img decoding="async" width="854" height="669" src="https://diarieducacio.cat/wp-content/uploads/2026/02/preinscripcio.jpg" alt="" class="wp-image-103171" srcset="https://diarieducacio.cat/wp-content/uploads/2026/02/preinscripcio.jpg 854w, https://diarieducacio.cat/wp-content/uploads/2026/02/preinscripcio-300x235.…

El teu barri, la teva escola: Per què no ens coneixem?
type: item
creator: María Segurola
date: 2026-02-19T14:53:12Z
subject: Opinió
subject: barri
subject: barris
subject: opinió
subject: Preinscripció
subject: Preinscripció escolar
description: “Per què no ens coneixem?” Aquesta pregunta retòrica la plantegen les més de 50 escoles i instituts que aquest 2026 s’han sumat a la campanya “El teu barri, la teva escola. Aquí comença tot” que hem arrencat la Fundació Bofill. Una invitació a la descoberta dels grans projectes educatius que, malauradament, aquestes portes obertes passaran desapercebuts [...] L'entrada El teu barri, la teva escola: Per què no ens coneixem? ha aparegut primer a El Diari de l'Educació.
encoded: Som una Fundació que exercim el periodisme en obert, sense murs de pagament. Però no ho podem fer sols, com expliquem en aquest editorial. Clica aquí i ajuda'ns! “Per què no ens coneixem?” Aquesta pregunta retòrica la plantegen les més de 50 escoles i instituts que aquest 2026 s’han sumat a la campanya “El teu barri, la teva escola. Aquí comença tot” que hem arrencat la Fundació Bofill. Una invitació a la descoberta dels grans projectes educatius que, malauradament, aquestes portes obertes passaran desapercebuts per culpa de la segregació escolar. Els centres alcen la veu per una preinscripció basada en la confiança, la proximitat i lliure de prejudicis. Ho fan al costat d’una dotzena d’entitats representatives del teixit d’associacions familiars, veïnals, d’entitats d’infància, pels drets humans i la justícia social del país: l’aFFaC, CONFAVC, La Fede, PINCat, Escoles contra la segregació, CCOO, Fedelatina, Secretariado Gitano, SETEM, Moviment per la Pau i Fundació Guné. Entitats compromeses amb una escola pública de qualitat que ha de ser igual de diversa que la societat. El millor tallafoc del discurs d’odi. Impulsem “Aquí comença tot” perquè durant les portes obertes se senten comentaris com: “Ens havien dit que no vinguéssim a aquesta escola i en sortim enamorats”, “ens agrada molt però llàstima que hi hagi tant alumnat vulnerable” o “no m’imaginava aquest centre així”. Prejudicis que impedeixen una tria escolar veritablement informada. Que es descartin grans projectes educatius abans de començar no és casual. Té a veure en part amb una mala planificació escolar, incapaç d’adequar les places que s’ofereixen a un municipi amb el seu nombre d’infants. Un desajust amb greus conseqüències. Sovint s’afegeix a una descoordinació entre les escoles que l’ajuntament no corregeix, i que permet el solapament de jornades de portes obertes al mateix moment. Avui el problema és encara més greu perquè té solució. Començant per decisions valentes de la Generalitat, que ha de p…

Els sindicats docents rebutgen la proposta salarial d’Educació per “inacceptable” i “ofensiva”
type: item
creator: Ana Basanta
date: 2026-02-19T13:07:26Z
subject: Laboral
subject: docents
subject: laboral
subject: sindicats
description: Una proposta insuficient, inacceptable i fins i tot ofensiva. Així titllen els sindicats docents presents a la Mesa de Negociació del Departament d’Educació i Formació Professional, l’oferiment de millora retributiva per part del Govern. Els representants d’USTEC·STEs (IAC), ASPEPC·SPS, CCOO Ensenyament, CGT Ensenyament i UGT Ensenyament han coincidit, a la sortida de la reunió amb [...] L'entrada Els sindicats docents rebutgen la proposta salarial d’Educació per “inacceptable” i “ofensiva” ha aparegut primer a El Diari de l'Educació.
encoded: Som una Fundació que exercim el periodisme en obert, sense murs de pagament. Però no ho podem fer sols, com expliquem en aquest editorial. Clica aquí i ajuda'ns! Una proposta insuficient, inacceptable i fins i tot ofensiva. Així titllen els sindicats docents presents a la Mesa de Negociació del Departament d’Educació i Formació Professional, l’oferiment de millora retributiva per part del Govern. Els representants d’USTEC·STEs (IAC), ASPEPC·SPS, CCOO Ensenyament, CGT Ensenyament i UGT Ensenyament han coincidit, a la sortida de la reunió amb membres del Departament, que l’augment salarial que proposa el Govern està molt lluny de les seves demandes, igual que la reducció de ràtios anunciada ahir, per la qual cosa mantenen les mobilitzacions previstes la setmana del 16 al 20 de març, amb diverses accions al territori de dilluns a dijous i una gran manifestació a Barcelona divendres. També han valorat positivament que la Conselleria posi sobre la taula un document concret i que hi hagi voluntat negociadora. De fet, la setmana vinent les organitzacions sindicals estan convocades per als dies dimarts, dimecres –on tractaran específicament sobre els sous– i dijous. La reducció de ràtios és un altre dels punts més distants. El Govern proposa passar dels 21,4 actuals de mitjana a 20 a Primària el curs 2028-29, dels 28,1 a 27 a Secundària. Per part dels sindicats, reclamen que siguin de 15 i de 20, respectivament. La portaveu nacional d’USTEC·STEs (IAC), Iolanda Segura, ha explicat que la proposta d’apujar 1.500 euros en quatre anys el complement específic suposa un augment de 25 euros bruts en nòmina per a aquest any, la qual cosa és “absolutament insuficient i ofensiu” perquè no dona resposta a les demandes dels docents i a la gran manifestació del passat 11 de febrer, ni de les precedents del 24 de gener i el 15 de novembre. Segura ha dit que el procés negociador continua, igual que el calendari de mobilitzacions. El secretari general d’ASPEPC, Ignasi Fernández, ha destaca…

El malestar docent no és un problema individual, és un problema polític
type: item
creator: Francesc Imbernon
date: 2026-02-19T02:35:00Z
subject: Mestres
subject: Opinió
subject: Política educativa
subject: malestar
subject: malestar docent
subject: opinió
description: En els darrers dies, les mobilitzacions docents a Catalunya han tornat a posar sobre la taula un malestar que no és nou, però que cada vegada es fa més visible. Les vagues, les protestes i les reivindicacions del professorat no són episodis puntuals ni responen únicament a qüestions salarials o laborals immediates, que també. Expressen [...] L'entrada El malestar docent no és un problema individual, és un problema polític ha aparegut primer a El Diari de l'Educació.
encoded: Som una Fundació que exercim el periodisme en obert, sense murs de pagament. Però no ho podem fer sols, com expliquem en aquest editorial. Clica aquí i ajuda'ns! En els darrers dies, les mobilitzacions docents a Catalunya han tornat a posar sobre la taula un malestar que no és nou, però que cada vegada es fa més visible. Les vagues, les protestes i les reivindicacions del professorat no són episodis puntuals ni responen únicament a qüestions salarials o laborals immediates, que també. Expressen una preocupació més profunda sobre el present i el futur de la professió docent i, en conseqüència, sobre el mateix sistema educatiu. Ja sabem que no es pot parlar de millora educativa sense analitzar les condicions en què el professorat desenvolupa la seva tasca. Tanmateix, el debat educatiu dominant continua centrant-se sovint en els resultats acadèmics, en les reformes curriculars o en la innovació metodològica, mentre es deixa en un segon pla el deteriorament progressiu de les condicions professionals docents. Oblidar aquesta realitat implica ignorar una evidència àmpliament constatada per la recerca educativa i per l’experiència quotidiana dels centres: quan el professorat treballa en situacions de desgast, sobrecàrrega o desmotivació, es redueix la seva capacitat d’acompanyar els processos d’aprenentatge amb qualitat, es debilita la innovació pedagògica i, inevitablement, això acaba repercutint en les oportunitats educatives de l’alumnat. Cuidar el professorat no és només una qüestió laboral o corporativa, sinó un element clau per garantir aprenentatges més profunds, equitatius i significatius. Avui el professorat assumeix funcions cada vegada més complexes. No només ensenya continguts, sinó que acompanya l’alumnat en la comprensió del món que l’envolta, en la interpretació crítica de la realitat social cultural i tecnològica i en la construcció d’eines per entendre i afrontar els reptes de la vida quotidiana. L’escola ja no pot limitar-se a transmetre coneixements acad…

Educació ofereix un augment de 1.500 euros en el complement específic docent fins al 2029
type: item
creator: Ana Basanta
date: 2026-02-18T13:36:11Z
subject: Laboral
subject: Burocràcia
subject: Departament d'Educació
subject: Escola inclusiva
subject: laboral
subject: salaris
description: Un augment de 1.480,36 euros a Primària i de 1.513,68 euros a Secundària en els pròxims quatre anys en el complement específic del salari dels docents. Aquesta és la proposta que el Departament d’Educació i Formació Professional té sobre la taula per presentar als sindicats en la mesa sectorial d’aquest dijous, després de la vaga [...] L'entrada Educació ofereix un augment de 1.500 euros en el complement específic docent fins al 2029 ha aparegut primer a El Diari de l'Educació.
encoded: Som una Fundació que exercim el periodisme en obert, sense murs de pagament. Però no ho podem fer sols, com expliquem en aquest editorial. Clica aquí i ajuda'ns! Un augment de 1.480,36 euros a Primària i de 1.513,68 euros a Secundària en els pròxims quatre anys en el complement específic del salari dels docents. Aquesta és la proposta que el Departament d’Educació i Formació Professional té sobre la taula per presentar als sindicats en la mesa sectorial d’aquest dijous, després de la vaga de la setmana passada. Aquesta mesura està inclosa en una Proposta de millora del sistema educatiu amb la qual el Govern assegura que vol fer front a les diferents necessitats de la comunitat educativa i vol ser un punt d’inflexió per donar una resposta conjunta al sector. La proposta d’augmentar en uns 1.500 euros el complement específic suposa un creixement del 15% fins al 2029, que es concretaria en una pujada del 3,76% anual, i té un cost aproximat de gairebé 300 milions d’euros. A nivell pràctic, un docent cobraria a la nòmina uns 110 euros bruts en quatre anys. Aquesta pujada s’hauria de sumar a l’increment ja pactat a nivell estatal per als treballadors públics, que és d’un 11,5% (450 milions d’euros) fins al 2029, també a càrrec del Departament. Se’n beneficiarien uns 97.000 docents, que conformen el 54% dels treballadors públics de la Generalitat. Per al secretari de Millora Educativa del Departament, Ignasi Giménez, es tracta d’un oferiment “realista” amb un impacte econòmic “important”. “L’encaix pressupostari en la situació actual la fa molt difícil”, ha dit, per la qual cosa uns nous pressupostos “podrien facilitar tirar-la endavant”, sempre que hi hagués acord amb els representants dels treballadors i les treballadores. Amb tot això, el Departament calcula que Catalunya deixaria d’estar en les franges dels docents amb salaris més baixos de l’Estat i passaria a una franja mitjana, tot guanyant cinc llocs: a Primària passaria del 7 al 12 i a Secundària del 3 al 8. Es tr…

L’escola, pública!
type: item
creator: Joan Domènech
date: 2026-02-18T03:56:00Z
subject: Mestres
subject: Opinió
subject: Educació pública
subject: escola pública
subject: opinió
subject: sistema educatiu
description: Tenim la millor escola i educació pública que ens deixen tenir. I això ho hem de dir ben alt i ben fort. No hi ha cap visió negativa que pugui eclipsar el que passa, dia rere dia, a les escoles. La feina incansable de centenars de docents, amb reconeixement o sense, amb bones o no [...] L'entrada L’escola, pública! ha aparegut primer a El Diari de l'Educació.
encoded: Som una Fundació que exercim el periodisme en obert, sense murs de pagament. Però no ho podem fer sols, com expliquem en aquest editorial. Clica aquí i ajuda'ns! Tenim la millor escola i educació pública que ens deixen tenir. I això ho hem de dir ben alt i ben fort. No hi ha cap visió negativa que pugui eclipsar el que passa, dia rere dia, a les escoles. La feina incansable de centenars de docents, amb reconeixement o sense, amb bones o no tan bones condicions de treball, ho posa sobre la taula de manera irrefutable. L’esforç d’aquests mestres i d’aquestes mestres que cada matí obren l’escola o l’institut, amb els propòsits clars i la responsabilitat assumida, és senzillament incontestable. L’escola pública avui, al nostre país, és una molt bona escola pública. Però no avança d’acord amb les necessitats que, dia a dia, la fan més complexa, amb més requeriments i amb la pressió de les urgències que venen de la societat i que van conformant el seu ideari educatiu: inclusió, equitat, implicació, participació… Una de les raons fonamentals d’aquesta situació és la renúncia que l’administració ha fet —i continua fent, mentre no demostri el contrari— a liderar de manera clara l’educació pública. Liderar vol dir, en primer lloc, definir sense ambigüitats quins són els seus propòsits i les seves finalitats. I, tot seguit, posar-hi tots els recursos necessaris, materials i humans, juntament amb les condicions que han de fer que aquests propòsits siguin possibles. Però amb aquestes dues qüestions no n’hi ha prou. En necessitem, com a mínim, tres més. Cal assenyalar finalitats, sí. Però d’aquestes finalitats se n’han de desprendre accions i propostes que encertin les mesures que cal prendre. Massa sovint, l’administració actua com a resposta a un problema puntual, a una alarma mediàtica o a la pressió corporativa d’algun sector. Cal —i això ha de dependre del coneixement de la realitat i de la qualitat professional dels qui governen l’educació— adoptar mesures que no tinguin ef…

CREA, història d’un conglomerat acadèmic
type: item
creator: Pablo Gutiérrez de Álamo
date: 2026-02-18T01:39:00Z
subject: Universitat
subject: CREA
subject: Universitats
description: Cap al 1991 Ramón Flecha, juntament amb el seu difunt amic Jesús Gómez van posar en marxa el germen del que seria el CREA, un grup investigador que després de més de 30 anys d’història, tres denúncies i diverses investigacions, es va autodissoldre, formalment, el Nadal passat. En aquests anys, més enllà de les polèmiques i denúncies [...] L'entrada CREA, història d’un conglomerat acadèmic ha aparegut primer a El Diari de l'Educació.
encoded: Som una Fundació que exercim el periodisme en obert, sense murs de pagament. Però no ho podem fer sols, com expliquem en aquest editorial. Clica aquí i ajuda'ns! Cap al 1991 Ramón Flecha, juntament amb el seu difunt amic Jesús Gómez van posar en marxa el germen del que seria el CREA, un grup investigador que després de més de 30 anys d’història, tres denúncies i diverses investigacions, es va autodissoldre, formalment, el Nadal passat. En aquests anys, més enllà de les polèmiques i denúncies el 2004, el 2017 i el 2025, el CREA ha estat capaç d’estendre’s des de la Universitat de Barcelona a moltes altres (Rovira i Virgili, Girona, Autònoma de Barcelona, ​​València, Deusto, País Basc, Màlaga, Valladolid, etc.) i generar tota una estructura preparada per aconseguir quotes de poder acadèmic. Per a Manuel Fernández Navas, professor de la Universitat de Màlaga, queda clar que tant Flecha com les seves col·laboradores i col·laboradors més propers van tenir la visió i la intel·ligència suficients per entendre els mecanismes acadèmics amb què amassar una gran quantitat de poder. Una cosa amb què el sociòleg Mariano Fernández-Enguita està d’acord. «El CREA és un gran model de negoci que s’hauria d’estudiar», assegura. Publicar o morir Des de fa anys és un secret de domini públic. El món universitari, almenys a Espanya, es veu esperonat per l’obligació d’investigar i publicar els seus resultats en revistes d’impacte, indexades. Publicacions que la mateixa Acadèmia entén que tenen el pes i la significació suficients, els filtres i protocols necessaris per garantir allò que publiquen. Fins fa uns anys, a Espanya, publicant algun llibre o capítol s’aconseguia fer carrera, però amb les noves normes de les agències d’avaluació, com l’ANECA a Espanya o AQU a Catalunya, les coses van canviar. Cal publicar, i molt, per aconseguir mèrits i pujar a l’escala de la universitat. Això obre portes a sexennis, suposa prestigi professional dins i fora del país, ajuda a l’hora d’aconseguir fin…

24 centres públics impartiran el pròxim curs cultura religiosa per a tots els alumnes en una prova pilot
type: item
creator: Carme Escales
date: 2026-02-17T02:17:00Z
subject: Interculturalitat
subject: Llengua i Cultura
subject: diversitat religiosa
subject: educació religiosa
subject: religió
description: Què representa el tetramorf, les quatre figures alades obra de l’escultor Xavier Medina-Campeny que corona quatre de les torres de la Sagrada Família? Potser no ho saben tots els turistes que diàriament visiten l’obra inacabada d’Antoni Gaudí? Però ho saben els nens i nenes i tots els joves que estudien en escoles i instituts públics [...] L'entrada 24 centres públics impartiran el pròxim curs cultura religiosa per a tots els alumnes en una prova pilot ha aparegut primer a El Diari de l'Educació.
encoded: Som una Fundació que exercim el periodisme en obert, sense murs de pagament. Però no ho podem fer sols, com expliquem en aquest editorial. Clica aquí i ajuda'ns! Què representa el tetramorf, les quatre figures alades obra de l’escultor Xavier Medina-Campeny que corona quatre de les torres de la Sagrada Família? Potser no ho saben tots els turistes que diàriament visiten l’obra inacabada d’Antoni Gaudí? Però ho saben els nens i nenes i tots els joves que estudien en escoles i instituts públics de Barcelona, la ciutat que trien tantes persones per visitar el seu temple més universal? Saben què explica la façana del Naixement els qui cursen Secundària en centres de la Generalitat a tot Catalunya? Parlem de la Sagrada Família i Gaudí, però podríem parlar de la Capella Sixtina de Miquel Àngel i de tot el Renaixement italià, de la mesquita i catedral de Còrdova i l’art islàmic europeu, de les sinagogues, banys i cementiris en els calls de moltes ciutats que en guarden vestigis encara avui i que mostren la representació artística jueva vinculada a les seves tradicions i rituals. L’art, en definitiva, com a expressió de la vida terrenal i de la que transcendeix més enllà de la vida, des de qualsevol culte, a través de la pintura, l’escultura o el mosaic. I tantes tradicions que celebrem, que tenen un origen en algun culte religiós, com els dies de vacances que els alumnes tindran amb motiu de la Setmana Santa. Saben què és la Setmana Santa? I el Ramadà que farà absentar-se algun dels seus companys de classe? La gran, i ineludible connexió de tanta cultura amb les diferents doctrines religioses ha motivat que des de fa temps s’estiguin preparant els materials per a impartir una assignatura aconfessional per a tot l’alumnat sobre cultura religiosa. Els departaments de Justícia, a través de la seva Direcció General d’Afers Religiosos, i d’Educació s’han coordinat per tal que aquesta matèria es comenci a donar en dotze centres públics de Primària i uns altres dotze de Secundàri…

El cas Institut Vila de Gràcia. Què ens diu de la política educativa de Salvador Illa?
type: item
creator: AFA Vila de Gràcia
date: 2026-02-17T01:32:00Z
subject: Arts i educació
subject: Llengua i Cultura
subject: Opinió
subject: art i educació
subject: art i escola
subject: opinió
description: Els fets. El 17 de desembre, dos dies abans de les vacances de Nadal, el Consorci d’Educació de Barcelona li comunica a la direcció de l’Institut Vila de Gràcia que el curs vinent no podrà oferir la modalitat d’Arts Escèniques al Batxillerat. Vacances truncades i un gerro d’aigua freda per a un projecte educatiu consolidat, transversal, [...] L'entrada El cas Institut Vila de Gràcia. Què ens diu de la política educativa de Salvador Illa? ha aparegut primer a El Diari de l'Educació.
encoded: Som una Fundació que exercim el periodisme en obert, sense murs de pagament. Però no ho podem fer sols, com expliquem en aquest editorial. Clica aquí i ajuda'ns! Els fets. El 17 de desembre, dos dies abans de les vacances de Nadal, el Consorci d’Educació de Barcelona li comunica a la direcció de l’Institut Vila de Gràcia que el curs vinent no podrà oferir la modalitat d’Arts Escèniques al Batxillerat. Vacances truncades i un gerro d’aigua freda per a un projecte educatiu consolidat, transversal, construït per la comunitat de l’institut i arrelat al barri. Mentrestant, els veïns i veïnes de Gràcia s’assabenten, per via d’una cuidada campanya de màrqueting, que els Jesuïtes Gràcia obren nova modalitat d’arts escèniques per al curs 2026-2027. Les raons. Després de diverses reunions per mirar de comprendre una decisió absurda i aconseguir que es faci marxa enrere, les raons del Consorci i el Departament d’Educació es posen sobre la taula: reordenació de places al batxillerat per tal d’optimitzar els recursos, i concentració de l’ensenyament de les arts en hubs educatius. I per fer-ho cal carregar-se projectes educatius reeixits com el de l’Institut Vila de Gràcia mentre, en paral·lel, donen llum verda a l’oferta escènica de la privada. No entenem res. I és que, en el fons, estan en joc dues polítiques educatives antagòniques. La política educativa del Govern de Salvador Illa o la política educativa que aposta per l’educació pública. Vegem-ho. El rendiment econòmic o la qualitat educativa. La reordenació de les places públiques de batxillerat escènic que s’oferten a la ciutat de Barcelona es pot fer amb criteris de qualitat educativa i no de rendiment econòmic, que és el que està prioritzant el Consorci. D’aquesta manera, no cal tancar batxillerats escènics sinó ajustar les seves ràtios, per millorar-ne la qualitat. Arran de la vaga de dimecres 11 de febrer, un dels anuncis del Departament és que buscaran fórmules per abaixar ràtios. El batxillerat escènic del Vila de Gr…