El Diari de l'Educació
type: channel
description: L'Educació és cosa de tots
date: 2026-04-21T06:07:27Z
update period: hourly
update frequency: 1
update base: 2000-01-01T12:00+00:00
generator agent: https://wordpress.org/
items: La Fundació ANAR atén 20.000 menors en situació de vulnerabilitat, un 22% més que fa cinc anys
items: Homenatge al docent
items: Un clam per recuperar el sentit del Servei Comunitari
items: De la realitat al cinema. Comprendre la complexitat de l’educació i pensar amb pedagogia
items: L’Institut d’Estudis Catalans acusa el CREA de pràctiques “excloents” i “coercitives”, i de cometre “assetjament i pressió”
items: Rèquiem per la música I: l’assignatura aparador
items: Educació negada, futurs truncats: l’adolescència migrant davant de la crisi educativa centreamericana
items: Els meus essencials en xarxes socials
items: Poble gitano i educació: un deute històric i un desafiament present
items: Cine i conversa contra el ‘bullying’ i el risc de suïcidi

La Fundació ANAR atén 20.000 menors en situació de vulnerabilitat, un 22% més que fa cinc anys
type: item
creator: Pablo Gutiérrez de Álamo
date: 2026-04-21T04:39:00Z
subject: Àrea de cures
subject: Joventut i infància
subject: adolescència
subject: infància
subject: salut mental
subject: Salut mental infantil i juvenil
description: La Fundació ANAR va atendre 250.000 peticions d’ajuda el 2025 a través dels seus diferents serveis -telèfon, xat i correu electrònic- amb què va poder ajudar 19.990 nens, nenes i adolescents (NNA) a tot Espanya, segons recull l’Informe anual de les Línies d’Ajuda ANAR 2025. Aquestes dades reflecteixen la dimensió d’un servei que, com va destacar durant la [...] L'entrada La Fundació ANAR atén 20.000 menors en situació de vulnerabilitat, un 22% més que fa cinc anys ha aparegut primer a El Diari de l'Educació.
encoded: Som una Fundació que exercim el periodisme en obert, sense murs de pagament. Però no ho podem fer sols, com expliquem en aquest editorial. Clica aquí i ajuda'ns! La Fundació ANAR va atendre 250.000 peticions d’ajuda el 2025 a través dels seus diferents serveis -telèfon, xat i correu electrònic- amb què va poder ajudar 19.990 nens, nenes i adolescents (NNA) a tot Espanya, segons recull l’Informe anual de les Línies d’Ajuda ANAR 2025. Aquestes dades reflecteixen la dimensió d’un servei que, com va destacar durant la presentació de l’informe el director tècnic i el portaveu de l’entitat, Benjamín Ballesteros, constitueix un recurs essencial per a menors que travessen situacions de vulnerabilitat, risc o desemparament. El document analitza les consultes rebudes al llarg de l’any a través del Telèfon ANAR d’Ajuda a Infants i Adolescents, el Telèfon ANAR de la Família i els Centres Escolars, el Xat ANAR i el correu electrònic. Totes aquestes eines formen part d‟un sistema d‟atenció permanent i confidencial destinat a escoltar i orientar a menors i al seu entorn. Durant la presentació, Diana Díaz, directora de les Línies d’Ajuda d’ANAR, va subratllar que les dades de l’informe “no ens deixen indiferents” i va recordar que les línies estan adreçades principalment a nens, nenes i adolescents, encara que també reben consultes de persones adultes properes, com ara familiars o professionals de l’àmbit educatiu. La salut mental, principal motiu de consulta L’informe mostra que el nombre de NNA atesos ha continuat augmentant els darrers anys. El 2025 la fundació va ajudar 19.990 nens, nenes i adolescents, la qual cosa suposa 1.642 casos més que l’any anterior i un increment del 21,6% en els últims cinc anys . Per prestar aquesta ajuda va caldre gestionar més d’un quart de milió de peticions procedents de tot el país. Una de les dades més rellevants de l’informe és el pes dels problemes de salut mental entre els menors que contacten amb les línies d’ajuda. Segons l’anàlisi d’ANAR,…

Homenatge al docent
type: item
creator: Montserrat Mola Martí
date: 2026-04-21T02:31:00Z
subject: Mestres
subject: Opinió
subject: aula
subject: escola
subject: mestres
subject: opinió
subject: Vocació
description: Sona el despertador, la Margarida es lleva, com sempre, amb la sensació que no ha dormit prou, es dutxa i esmorza mentre escolta la ràdio. Li agrada estar al dia del que passa al món —«Els docents som model i no només de la nostra matèria», li repetia sempre una de les primeres companyes que va tenir— i, a més, no se sap [...] L'entrada Homenatge al docent ha aparegut primer a El Diari de l'Educació.
encoded: Som una Fundació que exercim el periodisme en obert, sense murs de pagament. Però no ho podem fer sols, com expliquem en aquest editorial. Clica aquí i ajuda'ns! Sona el despertador, la Margarida es lleva, com sempre, amb la sensació que no ha dormit prou, es dutxa i esmorza mentre escolta la ràdio. Li agrada estar al dia del que passa al món —«Els docents som model i no només de la nostra matèria», li repetia sempre una de les primeres companyes que va tenir— i, a més, no se sap mai què pot aprofitar per a l’aula o què li poden preguntar els alumnes. Enllesteix l’esmorzar i, un cop ha recollit la cuina, se’n va a treballar. Pel camí, repassa mentalment les classes i la feina d’avui. Arriba sempre abans. No li agraden les presses i necessita situar-se, encara que faci anys que treballa. Saluda els companys i agafa el material: avui faran lectura, també aquelles fotocòpies, les correccions… I cal que pensi a agafar les targetes per al joc que farà després i, sobretot, tornar-les a deixar a lloc perquè els companys les puguin trobar quan les necessitin. Van trigar a crear l’activitat, però va valer la pena, té força èxit i realment els estudiants aprenen. Tot i que comença a pensar que l’haurien de canviar una mica, perquè cada cop els alumnes es dispersen més ràpid. Sembla mentida, però sempre hi ha coses a canviar, a millorar, a adaptar… El que un curs funciona, el següent li sembla poc adequat, el que en un grup atrapa, a l’altre, els desconnecta… Cada grup és un món i cada alumne, un univers. Entra a l’aula: «Bon dia!» Sempre saluda i els pregunta com estan. Creu que cal començar el dia amb bon peu. «Som model, recorda!», sent encara dins el seu cap. Alguns alumnes responen, altres fan el ronso. Mentre es van situant, pregunta a la C. com li va anar ahir l’extraescolar — sembla que no gaire bé—. «A la propera, ja ho veuràs», li diu amb un somriure comprensiu. Es fixa si en P. porta roba neta, ja sap que cal estar-hi a sobre, i si en C. fa gaire cara d’adormit, tot…

Un clam per recuperar el sentit del Servei Comunitari
type: item
creator: Brenda Bär i Anna Escofet
date: 2026-04-21T02:00:00Z
subject: Comunitat
subject: Valors
subject: aprenentatge servei
subject: APS
description: El passat 19 de març, a l’espai de Rosa Sensat, vam celebrar la jornada “Recuperem el sentit del Servei Comunitari”, convocada pel Centre Promotor d’Aprenentatge Servei de Catalunya.La trobada va néixer d’una preocupació compartida: ens trobem en un moment especialment crític pel que fa tant al desplegament del servei comunitari com al seu sentit pedagògic [...] L'entrada Un clam per recuperar el sentit del Servei Comunitari ha aparegut primer a El Diari de l'Educació.
encoded: Som una Fundació que exercim el periodisme en obert, sense murs de pagament. Però no ho podem fer sols, com expliquem en aquest editorial. Clica aquí i ajuda'ns! El passat 19 de març, a l’espai de Rosa Sensat, vam celebrar la jornada “Recuperem el sentit del Servei Comunitari”, convocada pel Centre Promotor d’Aprenentatge Servei de Catalunya.La trobada va néixer d’una preocupació compartida: ens trobem en un moment especialment crític pel que fa tant al desplegament del servei comunitari com al seu sentit pedagògic i social. Després de deu anys del decret que el regula, es fa evident la necessitat d’aturar-nos, analitzar el camí recorregut i preguntar-nos, col·lectivament, quin impuls nou necessita avui aquesta proposta educativa. La jornada s’emmarcava en la reflexió oberta del manifest Salvem el Servei Comunitari, un text que vol contribuir a ressituar el servei comunitari com una pràctica educativa clau, vinculada a la justícia social, la participació comunitària i la formació integral de l’alumnat. Lluny de limitar-se a una denúncia, el manifest ofereix una lectura crítica de les dinàmiques actuals i planteja línies d’acció per reforçar el valor educatiu i transformador de l’aprenentatge servei. Amb aquest horitzó, la jornada va voler ser un espai de diàleg, de posicionament col·lectiu i de construcció de xarxa. Ens vam proposar presentar i debatre el manifest, sumar-hi adhesions de persones, institucions i entitats, i enfortir aliances amb altres agents educatius, socials i comunitaris disposats a treballar en aquesta mateixa direcció. Ens trobem en un moment crític tant pel que fa al desplegament del servei comunitari com al seu sentit pedagògic i social La trobada va recollir veus diverses i complementàries. D’una banda, es van presentar les conclusions d’un grup de treball format per professorat i equips directius amb una llarga trajectòria en aprenentatge servei, que van compartir la seva anàlisi de la situació actual i van formular propostes concretes de m…

De la realitat al cinema. Comprendre la complexitat de l’educació i pensar amb pedagogia
type: item
creator: Martí Teixidó
date: 2026-04-21T01:48:00Z
subject: Opinió
subject: cinema
subject: Cultura
subject: opinió
subject: pel·lícula
description: El Diari de l’Educació ens ha convidat a la preestrena del film El Chico de los pantalones rosas, en italià per copsar la seva intensitat (l’entenem prou bé), subtitulat en català. Un encert d’anticipar-nos la projecció amb Cinemes Girona que agraïm. Tracta de la vida dels infants i joves que eduquem, entre família i escola/institut. [...] L'entrada De la realitat al cinema. Comprendre la complexitat de l’educació i pensar amb pedagogia ha aparegut primer a El Diari de l'Educació.
encoded: Som una Fundació que exercim el periodisme en obert, sense murs de pagament. Però no ho podem fer sols, com expliquem en aquest editorial. Clica aquí i ajuda'ns! El Diari de l’Educació ens ha convidat a la preestrena del film El Chico de los pantalones rosas, en italià per copsar la seva intensitat (l’entenem prou bé), subtitulat en català. Un encert d’anticipar-nos la projecció amb Cinemes Girona que agraïm. Tracta de la vida dels infants i joves que eduquem, entre família i escola/institut. Una descripció i narració amb imatges (llenguatge verboicònic) que presenta la vida d’un infant en família (desenvolupament personal i social) des que neix fins que es retira de la vida, amb decisió en no poder enfrontar l’excés de complexitat personal i l’assetjament social. És una molt bona creació fílmica d’una experiència tràgica real que tots hem de contribuir al fet que no es repeteixi. És bon film perquè enganxa intensament des de l’inici i durant prop de dues hores amb un ritme tranquil, però que tracta el tema amb una gran profunditat i delicadesa, sense provocacions i girs de guió. Andrea neix estimat per mare i pare, s’evidencia que és un infant amb gran capacitat i harmonia: el llenguatge, la mirada i el gest, l’observació de la realitat, els pensaments i preguntes i l’ajustament social. Bona relació amb els pares, Teresa i Tomasso i especialment amb el germà petit, Daniele. El bon tracte a un més petit és un clar indicador de desenvolupament harmònic (evito dir maduresa), com ho són les converses amb els pares i el saber estar en qualsevol ambient. Cal entendre que tots els fets s’han de referir a un infant amb gran capacitat mental (cognitiva i emotiva) amb una completa relació amb grans i petits i amb uns hàbits de compliment i d’iniciativa sense contradicció. Andrea té una bona veu entonada i va a una escola de cantors on coneix Christian, més gran, doncs ha repetit curs, però sent una gran atracció o admiració per ell, esportista i atlètic. Fidel Masreal, parti…

L’Institut d’Estudis Catalans acusa el CREA de pràctiques “excloents” i “coercitives”, i de cometre “assetjament i pressió”
type: item
creator: Pablo Gutiérrez de Álamo
date: 2026-04-20T01:51:00Z
subject: Universitat
subject: CREA
subject: iec
description: «Pràctiques percebudes com a excloents o sigil·losament coercitives, a més d’episodis d’assetjament i pressió». Aquestes són algunes de les conclusions a què han arribat la comissió d’investigació formada a l’Institut d’Estudis Catalans (IEC). De la mateixa manera, aixeca la suspensió de l’Associació Catalana de Sociologia, decidida l’11 de desembre. A partir d’ara, hi haurà una [...] L'entrada L’Institut d’Estudis Catalans acusa el CREA de pràctiques “excloents” i “coercitives”, i de cometre “assetjament i pressió” ha aparegut primer a El Diari de l'Educació.
encoded: Som una Fundació que exercim el periodisme en obert, sense murs de pagament. Però no ho podem fer sols, com expliquem en aquest editorial. Clica aquí i ajuda'ns! «Pràctiques percebudes com a excloents o sigil·losament coercitives, a més d’episodis d’assetjament i pressió». Aquestes són algunes de les conclusions a què han arribat la comissió d’investigació formada a l’Institut d’Estudis Catalans (IEC). De la mateixa manera, aixeca la suspensió de l’Associació Catalana de Sociologia, decidida l’11 de desembre. A partir d’ara, hi haurà una junta provisional que haurà de refer els estatuts. «La comissió d’investigació ha conclòs que, sota el mandat de la Junta Directiva dominada des del 2017 per membres del grup CREA, s’ha produït un deteriorament sostingut del funcionament intern de l’ACS, caracteritzat per actuacions contràries al caràcter de societat filial de l’IEC i pràctiques percebudes com a excloents o sigil·losament coercitives, a més d’episodis d’assetjament, a més d’episodis d’assetjament, diu en un comunicat difós al seu web. El comunicat parla d’«actuacions que han limitat el pluralisme i han instrumentalitzat l’ACS com a altaveu institucional dels interessos del grup CREA». La influència del CREA es va fer efectiva amb el control de la Junta Directiva, formada gairebé plenament pels seus membres. L’informe de la comissió d’investigació es refereix igualment a la manca de documentació de la societat filial dipositada en els serveis administratius de l’IEC i a l’adopció de reglamentacions internes sense sotmetre-les, com és preceptiu, a l’aprovació del Ple de l’Institut». El comunicat difós es mostra molt dur després de la informació recollida per la comissió d’investigació: «Deplora i reprova les males pràctiques, les conductes inadequades i les mostres de deslleialtat institucional de la Junta Directiva de l’Associació Catalana de Sociologia, constatades per la comissió d’investigació durant el període analitzat (2017-2025)». Retirada del premi a Ramón Fl…

Rèquiem per la música I: l’assignatura aparador
type: item
creator: Guille de las Heras
date: 2026-04-20T01:13:00Z
subject: Art
subject: Opinió
subject: Educació musical
subject: música
subject: opinió
description: Aquest article, el primer d’un grupuscle sobre com s’ha sentenciat l’ensenyament musical a primària, pretén apropar la realitat d’aquesta àrea a famílies, docents i altri, ja que l’experiència m’ha fet constatar el desconeixement absolut d’aquesta per part de la pràctica totalitat de la comunitat educativa i, per tant, el desemparament social al qual estem abocats [...] L'entrada Rèquiem per la música I: l’assignatura aparador ha aparegut primer a El Diari de l'Educació.
encoded: Som una Fundació que exercim el periodisme en obert, sense murs de pagament. Però no ho podem fer sols, com expliquem en aquest editorial. Clica aquí i ajuda'ns! Aquest article, el primer d’un grupuscle sobre com s’ha sentenciat l’ensenyament musical a primària, pretén apropar la realitat d’aquesta àrea a famílies, docents i altri, ja que l’experiència m’ha fet constatar el desconeixement absolut d’aquesta per part de la pràctica totalitat de la comunitat educativa i, per tant, el desemparament social al qual estem abocats els mestres que encara l’entenem com a eina fonamental per a la culturització i el desenvolupament il·lustrat del nostre alumnat. En primer lloc, cal que tothom sigui coneixedor que, tant des del Departament com des de les Direccions, es pressuposa que l’alumnat és capaç d’aprendre i consolidar l’assignatura més interdisciplinària que hi ha amb una sola hora lectiva setmanal (quan hi arriba). Parlem de donar unes nocions i domini bàsics sobre llenguatge musical (lèxic, reconeixement auditiu i gràfic, interpretació, lectura i escriptura), tècnica vocal, pràctica instrumental, coneixement d’un repertori significatiu, comprensió, reflexió i creació lírica, història, identificació d’estils, instruments, compositors i intèrprets, ball i estructuració de danses, teatralització i escenificació, improvisació, etc., en una sessió per setmana. Una classe. Una hora (bruta) per ensenyar un llenguatge que en escassos nuclis familiars es domina prou per a recolzar-ne els aprenentatges més elementals des de casa. Caldria veure què passaria si qualsevol altra àrea amb una complexitat teòrica i pràctica similar es denigrés fins a disposar d’una sola hora lectiva setmanal, si quedés fora de tota garantia l’accés de l’alumnat als coneixements que el sistema educatiu els hauria de proporcionar al respecte, si es neguessin per decret els recursos humans i horaris per a comprendre i ser individus actius i crítics de la manifestació artística i cultural més present en e…

Educació negada, futurs truncats: l’adolescència migrant davant de la crisi educativa centreamericana
type: item
creator: Pablo Gutiérrez de Álamo
date: 2026-04-17T03:20:00Z
subject: Reportatge
subject: adolescència
subject: educació
description: Centreamèrica viu una emergència educativa que gairebé no ocupa espai a l’agenda internacional. No obstant això, els seus efectes travessen la vida de milers d’adolescents que veuen com la seva trajectòria escolar s’interromp entre desplaçaments, retorns forçats o migracions que poques vegades apareixen a les estadístiques. L’informe Educació negada, futurs truncats: adolescències en mobilitat davant l’emergència educativa a [...] L'entrada Educació negada, futurs truncats: l’adolescència migrant davant de la crisi educativa centreamericana ha aparegut primer a El Diari de l'Educació.
encoded: Som una Fundació que exercim el periodisme en obert, sense murs de pagament. Però no ho podem fer sols, com expliquem en aquest editorial. Clica aquí i ajuda'ns! Centreamèrica viu una emergència educativa que gairebé no ocupa espai a l’agenda internacional. No obstant això, els seus efectes travessen la vida de milers d’adolescents que veuen com la seva trajectòria escolar s’interromp entre desplaçaments, retorns forçats o migracions que poques vegades apareixen a les estadístiques. L’informe Educació negada, futurs truncats: adolescències en mobilitat davant l’emergència educativa a Centreamèrica, elaborat per la Campanya Mundial per l’Educació, situa el focus en una realitat persistent: l’exclusió educativa ha esdevingut una conseqüència estructural de la mobilitat humana a la regió. Les causes són múltiples i se superposen. Violència generalitzada, pobresa estructural, crisis climàtiques o debilitat institucional empenyen cada any milers de joves a abandonar casa seva. En molts casos, el desplaçament es tradueix també en abandonament escolar o en trajectòries educatives fragmentades. Segons l’informe, menys de la meitat dels adolescents aconsegueixen completar l’educació secundària a països com Hondures o Guatemala, una situació que empitjora per als que migren o viuen en contextos d’extrema vulnerabilitat. Per a Pilar Orenes, directora general d’Educo i representant de la Campanya Mundial per l’Educació, el problema és doble: l’educació està reconeguda com a dret fonamental, però no sempre es garanteix en contextos de crisi. A parer seu, el moment actual exigeix ​​reforçar el compromís global: “L’educació protegeix, dóna salut i empodera. És molt important no deixar-la per a una segona fase perquè és el futur”. Mobilitat i abandonament escolar: trajectòries interrompudes L’informe descriu un patró que es repeteix als tres països analitzats —El Salvador, Guatemala i Hondures—: la mobilitat humana trenca les trajectòries educatives. Adolescents que fugen de la vio…

Els meus essencials en xarxes socials
type: item
creator: Ingrid Mosquera
date: 2026-04-17T02:51:00Z
subject: Innovació
subject: Opinió
subject: opinió
subject: tecnologia
subject: xarxes socials
description: Comparteixo algunes recomanacions que per a mi són importants en xarxes socials i que deriven de la meva experiència personal en elles. No cal que estiguis d’acord i segur que pots aportar més idees a la llista. Una mica de per favor Començo pel meu decàleg d’imprescindibles al voltant de la creació d’un perfil i el que [...] L'entrada Els meus essencials en xarxes socials ha aparegut primer a El Diari de l'Educació.
encoded: Som una Fundació que exercim el periodisme en obert, sense murs de pagament. Però no ho podem fer sols, com expliquem en aquest editorial. Clica aquí i ajuda'ns! Comparteixo algunes recomanacions que per a mi són importants en xarxes socials i que deriven de la meva experiència personal en elles. No cal que estiguis d’acord i segur que pots aportar més idees a la llista. Una mica de per favor Començo pel meu decàleg d’imprescindibles al voltant de la creació d’un perfil i el que jo considero essencial en el tracte amb altres persones: Mantingues el teu perfil actualitzat, que digui una mica de tu, el que vulguis que se sàpiga. No deixeu l’avatar que apareix per defecte. Si no voleu pujar una fotografia vostra, pot ser d’una sèrie, d’un paisatge, d’un grup de música o d’alguna cosa que us agradi. Serà més fàcil seguir-te si ens podem fer una idea de qui ets. No arribis a una xarxa social intentant arrasar amb tot. Si veniu d’una altra xarxa, recordeu que totes són diferents. Primer tingues un perfil baix, observador, posteriorment aniràs trobant el teu espai. Entrar buscant cridar l’atenció des del principi pot generar rebuig, almenys és el que em passa a mi, així com aixecar força sospites de quines són les intencions reals de la persona. Si no tens res de bo a dir, millor no diguis res. Si veieu una publicació que no us agrada, passa a una altra. No enfonsis la feina de la gent, no critiquis les seves aportacions. No citis per parlar malament d’algú. I, encara menys, comparteixis publicacions d’altres amb captures de pantalla únicament per burlar-te o buscar que els teus seguidors ho facin. Si et creues amb algun perfil que es dedica a fer allò que acabo d’esmentar, pensa si t’interessa llegir, comentar o encoratjar aquest tipus de comportaments. En aquest sentit, no comparteixis ni comentis publicacions controvertides. Hi són per a això. Només busquen fer-se virals. Passa de llarg i segueix el teu camí. “No entris al drap” ni contestis els trolls. Sé que hi ha per…

Poble gitano i educació: un deute històric i un desafiament present
type: item
creator: Fernando Macías-Aranda i Francesc Imbernon
date: 2026-04-17T02:10:00Z
subject: inclusió
subject: Opinió
subject: diversitat
subject: gitano
subject: gitanos
subject: opinió
description: El passat 8 d’abril es va commemorar el Dia Internacional del Poble Gitano, una data que no sols convida a la celebració de la cultura, la història i la identitat del poble gitano, sinó que també ens interpel·la com a societat sobre les desigualtats persistents que continuen marcant la seva realitat. Entre elles, l’educació ocupa [...] L'entrada Poble gitano i educació: un deute històric i un desafiament present ha aparegut primer a El Diari de l'Educació.
encoded: Som una Fundació que exercim el periodisme en obert, sense murs de pagament. Però no ho podem fer sols, com expliquem en aquest editorial. Clica aquí i ajuda'ns! El passat 8 d’abril es va commemorar el Dia Internacional del Poble Gitano, una data que no sols convida a la celebració de la cultura, la història i la identitat del poble gitano, sinó que també ens interpel·la com a societat sobre les desigualtats persistents que continuen marcant la seva realitat. Entre elles, l’educació ocupa un lloc central. Parlar de l’educació del poble gitano no pot fer-se des de la neutralitat aparent de les dades ni des de discursos simplistes que atribueixen les dificultats a factors individuals o culturals. És imprescindible situar l’anàlisi en una perspectiva històrica i estructural. El poble gitano ha estat, durant segles, objecte de persecució, exclusió i polítiques assimilacionistes que han negat la seva identitat i han limitat les seves oportunitats de desenvolupament. Aquesta història no és un teló de fons llunyà, continua tenint efectes concrets en el present. De fet, l’antigitanisme continua sent en l’actualitat el principal obstacle que té aquesta comunitat per a millorar la seva situació social i educativa. L’escola, que hauria de ser un espai d’equitat i reconeixement, continua reproduint en massa ocasions les lògiques d’exclusió. Durant dècades, l’alumnat gitano ha estat segregat, de manera explícita o encoberta, etiquetat des del dèficit i situat en itineraris de baixa expectativa. No es tracta només d’accés, sinó de permanència, èxit i, sobretot, de sentit. Què significa per a un nen o una nena gitana habitar una escola que no reconeix la seva cultura, la seva llengua, els seus referents ni les seves formes de relació? El problema no és la “falta d’adaptació” de l’alumnat gitano a l’escola, sinó l’escassa capacitat del sistema educatiu per a transformar-se i acollir la diversitat com un valor. Persisteixen pràctiques pedagògiques homogeneïtzadores, currículums tanc…

Cine i conversa contra el ‘bullying’ i el risc de suïcidi
type: item
creator: Josep Carles Rius
date: 2026-04-17T00:01:00Z
subject: General
subject: cinemes girona
subject: Fundació Periodisme Plural
subject: periodisme i educació
description: Andrea Spezzacatena, un adolescent de quinze anys, es va llevar la vida l’any 2012 a Roma després d’un llarg procés d’assetjament a l’institut. El cas va sacsejar la societat italiana perquè la determinació de la seva mare, Teresa Manes, va trencar els murs de silenci del bullying i del suïcidi. La mare va reconstruir la història del seu fill [...] L'entrada Cine i conversa contra el ‘bullying’ i el risc de suïcidi ha aparegut primer a El Diari de l'Educació.
encoded: Som una Fundació que exercim el periodisme en obert, sense murs de pagament. Però no ho podem fer sols, com expliquem en aquest editorial. Clica aquí i ajuda'ns! Andrea Spezzacatena, un adolescent de quinze anys, es va llevar la vida l’any 2012 a Roma després d’un llarg procés d’assetjament a l’institut. El cas va sacsejar la societat italiana perquè la determinació de la seva mare, Teresa Manes, va trencar els murs de silenci del bullying i del suïcidi. La mare va reconstruir la història del seu fill en un llibre que va donar lloc a la pel·lícula: “El chico de los pantalones rosas”. En poques setmanes, un milió i mig d’italians van veure la pel·lícula que aborda el cas amb una sensibilitat exquisita. Va significar una catarsi col·lectiva contra la indiferència davant tragèdies com les de l’Andrea. La pel·lícula arriba avui als cinemes a Espanya. El dimecres 15 d’abril, la Fundació Periodisme Plural va organitzar una preestrena als cinemes Girona per als subscriptors de Catalunya Plural, El Diari de l’Educació i El Diari de la Sanitat. El col·loqui va comptar amb Ariadna Rogero, d’Obertament, entitat que lluita contra l’estigma de la salut mental; Fidel Masreal, periodista responsable de la secció especialitzada en salut mental a El Periódico, i de Jordi Chicletol, autor del llibre Casi me muero (y otros hits), en el qual explica el bullying que va patir a l’escola i com aquest trauma quasi li costa la vida. La periodista Estel Huguet, directora de El Diari de la Sanitat, va moderar la conversa. La lluita per trencar el silenci i la importància de parlar va ser el fil conductor de la conversa després de veure «El chico de los pantalones rosas» | Pol Rius “Maldat grupal” La pel·lícula retrata molt bé, en paraules de Fidel Masreal, fins on pot arribar la maldat quan es practica de forma grupal. Una maldat que pateixen, va dir el Jordi Chicletot, “les persones que no encaixem amb la norma general i que ara ja no tenen, com jo, el refugi de casa, perquè l’assetjament és…